BOJITE LI SE MRAKA?
Što je to bilo? -Koje?
Čula sam nešto... poput životinje.
Ovdje smo samo mi, kukavice! -Smiješno.
Daj da ja. -Mogu ja, daj mi šibice.
Gdje je Kristen? -Doći će, ne uzrujavaj se.
Kad sve završi. Ne želi slomiti nokat.
Treba nam pravilo za one koji kasne.
Što je to bilo? -Zvuči kao pas. -Možda je Kristen.
Ona nije pas!
Kristen... -Oprostite što kasnim. Morala sam po Elvisa.
Tko je Elvis? -Pas. -Tata kaže da je Elvis kralj.
Kristen, pričat ćeš nam priču ili ćeš nas samo plašiti Elvisom?
Imam priču od koje će vam se tresti gaće.
Elvis je ovdje za zvučne efekte.
Trebat će mi pomoć, Dave.
Podnosim priču na odobrenje Ponoćnog društva, a zovem je...
Priča o gladnim psima.
l| P r i j e v o d i - O n l i n e |l
Kišnih je dana Pam voljela njuškati starim tavanom.
Mama joj nije ništa bacala.
Tamo su bile stvari starih rođaka koji su davno umrli.
Jedno ju je ljeto posjetila sestrična Amy.
Amy, dođi! Gle ovo.
Nije li super? Djed je ovo nosio na vjenčanju.
Razmisli... Moja mama i tvoj tata bili su mu samo sjaj u očima.
Ali prva je bila teta Dora.
Amy...
Dođi, gle ovo.
Amy, gdje si?
Amy?
Bok, Charlese. -Tko je Charles? -Gosti stižu, dušo.
Vrijeme je za vjenčanje. -Nije smiješno.
Ima više stvari na zemlji i na nebesima nego što se sanja...
Tko kaže? -Hamlet! Očev duh ga je tjerao da čini stvari protiv volje.
Poput? -Ubijanja ujaka jer se oženio njegovom majkom. -Lijepo!
Dobro da nismo iz te obitelji. Ionako ne vjerujem u duhove.
Što je to?
Nisam znala da jašeš.
Ne jašem. Mama mi ne da. Ovo su teta Dora i Mirage.
Izgleda poput tebe.
Idemo. -Ne.
Dolazi odande.
Hajde, pomozi mi!
Gle, tu je neko ime.
Dora Pease, 1963. g.
Ovo je jezivo. -Vjerojatno je samo miš.
Ne bismo to trebale dirati. Neka mrtvi počivaju u miru.
Gle, tu je mišja rupa.
Hej! Reci nam šifru i pustit ćemo te!
Pam, Amy, siđite! Morate nahraniti psa! -Idemo!
Ne mogu vjerovati da cijelo ljeto moram biti ovdje.
Čime se zabavljaš? -Obećavaš da nećeš nikomu reći?
Idemo!
Vlasnici mu žive u gradu. Dolaze samo za vikend. -Grize li?
Ne, velika je beba! Gledaj.
Dođi!
Bravo! -Poput velikog psa je, što onda? -Gledaj ovo.
Pam, jesi li dobro?
Oni su opasni, rekla sam da im se ne približavaš.
Ne bi bili da ih znam jahati. Mogu li pohađati sate?
Ne! I ne spominji to više. Vrijeme je za večeru, idemo kući.
Ali na stazi je sigurno. -Ne želim o tome! -To je bilo prije 30 godina.
Meni se čini kao da je bilo jučer.
Bolje odustani.
Neće raditi sa samo jednom osobom.
Ovo je jadno. Zar ovdje samo igrate igre?
Što ćemo dalje? Čistiti kukuruz? -Hajde, udovolji mi.
Pronašla sam je na tavanu. Duhovi će nam prenijeti poruke.
Možda znaju gdje ima pizze. -Amy! -Oprosti.
Posjetimo drugu stranu. -Mama i teta su ovo radile kao male.
Ovo ti činiš, zar ne?
Ne.
P-U-S-T-I
M-E V-A-N.
Pustim Evan? -Ne. Pusti me van.
Pusti me van? Možda je to onaj glodavac iz škrinje.
Jedan... Četiri...
Devet...
Što ako upali? -Samo ćemo pogledati. U čemu je problem?
Vidjela si kako mi se mama uzrujala. Kao da je sestra progoni.
Ako nas ulovi...
Ako stane kroz rupu, ne može nas ozlijediti. -A ako je nešto drugo?
Kao na primjer? Koja je bila šifra? -149. Neće upaliti...
I ne vjerujem u ovo. -Onda se ne bi trebala bojati.
Čekaj! Od čega bježimo?
Miša? Ti si sa sela, čega se bojiš?
Fora! Oprema za jahanje.
Sve je puno blata i trave. Fuj!
Nisu je oprali od zadnjeg puta kad ju je nosila.
Što činiš?
Noć? Nije noć!
Što je ovo?
Pam!
Pam, hajde! Idemo natrag, može?
Vrijeme je za večeru. Ne moraš li nahraniti psa?
Super, sasvim si me prestrašila.
Zaslužujem ovo, bila sam naporna. Idemo natrag.
Oh, ne!
Paul Pease...
Noel Pease... To su sve naši preci.
Kakav si ti, takav sam bio i ja. Kakav sam ja, takav ćeš biti i ti.
Lijepa misao.
Grob tete Dore.
Zašto si me dovela ovamo?
Što je to? Kost?
Mon Petit Rouge.
Što?
Mon Petit Rouge. -Što ti se događa?
To je dar od lisice. Ostavlja mi darove.
Lijepo... Idemo.
Zvala sam ga Mon Petit Rouge. Moj Mali Crveni.
Svaki sam ga dan hranila. Iz kaveza me gledao zlatnim očima.
Znam! Vratimo se na Zemlju, može?
Nisam htjela da ga psi razderu.
Ali bili su proždrljivi i čekali su lov.
Na dan lova ustala sam rano da vidim Mon Petit Rougea.
Tresao se u kavezu.
Otvorila sam vrata i pustila ga da trčkara stajom.
Psi su ga čuli i nanjušili.
Poludjeli su. -Znam kako je to. -Otvorila sam vrata.
A on kao da mi se nasmiješio.
Zatim je pobjegao.
Psi su bili bijesni. Htjela sam za njime, prije lovaca.
Zajahala sam Miragea i požurili smo se.
Ali onda ga je nešto prestrašilo.
Postao je neodlučan prije skoka.
Spotaknuo se.
Zajedno smo pali. -Pam, previše zamišljaš.
Ti si Pam, nisi Dora.
Zdravo, Doro.
Pitao sam se kad ćeš obaviti zadatke. -Došla sam nahraniti pse.
Trebala si ih nahraniti dok su još bili živi.
Nisam se mogla vratiti do sada.
Bio sam shrvan kad si umrla.
Moja mala Dora... -Ona nije Dora!
Kad sam ih pronašao, bili su izgladnjeli.
Napali su me.
Nisam ih mogao zaustaviti. Pobjegao sam, ali moje srce...
Moje srce... -Žao mi je, Gilese. -Zašto ih nisi nahranila? -U staju!
Što je to? Ništa ne vidim!
Što ti se dogodilo? Tko je taj lik?
Giles je bio konjušar.
Što je, Elvise? Njušiš lisicu? -Možda se uplašio. -Možda je gladan.
Tko ih je zaključao u staju?
Možda Giles, a možda neki drugi duh s obiteljskoga groblja.
Mora postojati drugi izlaz!
Moram nahraniti pse. -Nemoj opet postati čudna!
Zatočeni su i gladni, a ja sam kriva. -Slušaj me!
Ti nisi Dora. Ti si Pam.
Nisi ti kriva, a ni ona nije bila.
To je zbog kaputa, skini ga!
Dora, slušaj me.
Mi smo ti nećakinje. Ti si u Paminu tijelu.
Glupost. Nemam nećakinje.
Brat i sestra mi imaju deset godina.
Moram nahraniti pse. Prije lova ih izgladnjuju, znaš?
Što ako nas napadnu? -Mora ih se nahraniti.
Pam! Dora! Ne otvaraj ta vrata!
Pusti me, moram ih nahraniti! -Prvo vrati Pam u njezino tijelo.
Zaboravi! Idem po pomoć. -Ne!
Ne znaš put, pokazat ću ti ako mi dopustiš da nahranim pse.
Čime ćeš ih nahraniti? Mnome? -Hranom za pse. Pusti me van.
Nema šanse. Reci mi gdje je hrana.
Ako mi ne kažeš, obje će nas pojesti.
Tamo, pokraj ljestvi.
Ljestve...
Pam, ne! -Tako su gladni!
Čekaj da donesem hranu!
Bacit ćemo im je!
Boundere, Rexie, Helga, Brutuse, možete izaći.
Imam nešto za vas.
Pam! Dora! Ne otvaraj vrata!
Ne!
Mon Petit Rouge! Spasio nas je!
Pam? Gdje si?
Pam?
Čekaj!
Vrati se!
Što ću reći teti Beth?
O čemu? -Pam! Jesi li dobro? -Da, alergična sam na prašinu.
Idemo dolje. Ovo je mjesto ukleto.
Mislila sam da ne vjeruješ u duhove. Moram nahraniti pse.
Koje pse? Imaš samo jednog. -To sam i rekla.
Moram nahraniti psa. -Rekla si pse. Moram nahraniti pse.
Nisam! -Jesi! -Nisam! -Jesi! -Koga briga? Što ti je?
Ništa. Dobro sam.
U redu. Rexie je gladan, nahranit ću ga.
Imam pravu stvar.
Pam je još jedanput probala uvjeriti mamu da je pusti na jahanje.
I upalilo je! Mamu više nije progonila njezina sestra Dora.
A Dorin duh više nije mučilo zavijanje gladnih pasa.
Kraj.
Proglašavam sastanak Ponoćnog društva završenim.
I ne zaboravite nahraniti pse ili će vas uzeti na zub.
K r a j
Obradio: Lemonzoo www.prijevodi-online.org